Am același vis în fiecare seară de câteva luni.
Nu-i pot vedea chipul, dar o cunosc.
Ca și cum aș fi cunoscut-o toată viața.
Și pare că s-ar întâmpla ceva teribil când voi ajunge la ea.
Dar în același timp, nu sunt deloc speriat.
O vreau pe ea...
Orice s-ar întâmpla.
Dar n-ajung niciodată la ea.
Și apoi mor.
La început m-am temut că înnebunesc.
Până mi-am dat seama că nu e mare pierdere.
Încep clasa a 11-a mâine, deci nebunia e inevitabilă.
Ce e mai rău decât să mă trezesc în fiecare noapte
dorindu-mi pe cineva pe care nu am cunoscut,
iubind o fată care nu există?
Cronicile Casterilor: A 16-a luna
Traducere si adaptare: Miss Monnyy/ Avocatul 31
Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Toată viața am fost prins în Gatlin,
Carolina de Sud, un oraș în mijlocul pustietății.
Când ajunge și la noi filmul, deja e ieșit pe DVD.
Și cinematografele greșesc mereu titlurile.
Suntem mult prea departe de Charleston să avem Starbucks. Cât de nașpa e?
Avem 12 biserici și o singură bibliotecă...
cu mai multe cărți interzise decât permise.
Aceleași familii au locuit aici de generații întregi.
Au continuat să reinterpreteze Războiul Civil ca și cum ar ieși diferit.
Mama spunea că sunt doar două feluri de oameni în Gatlin:
cei prea proști să plece și cei prea prinși să se miște.
Tata n-a mai ieșit din cameră de când a murit ea.
Oamenii au spus că a fost voința Domnului.
Eu cred că e singurul mod în care oamenii pot pleca de aici.
Pot să înțeleg de ce tinerii se înrolau pentru Războiul Civil.
Orice e mai bine decât să stai pe loc.
Dar cred că până și moartea stă pe loc în Gatlin.
Deși sună nebunesc, uneori îmi imaginez că sunt unul dintre ei...
luptând pentru o cauză la Honey Hill în apropiere de Greenbrier.
Ethan!
Îmi imaginez multe lucruri în ultimul timp.
Uneori...
Sunt Billy Pilgrim,
din cartea interzisă a lui Vonnegut, Abatorul cinci.
"Să nu fii prins în timp, într-o constantă stare de teamă...
"fără să știu ce parte a vieții mele trebuie să joc în continuare".
Îmi place cum sună.
Tată?
Am făcut micul dejun.
Asta porți în prima zi de școală?
Sunt a 11-a acum, Amma. Dacă mă îmbrac ca și cum îmi pasă, pierd credibilitate.
Credeam că o să te tunzi.
- Cine a zis asta? - Eu.
Fii atent la termenul de valabilitate de pe caserole.
- Mersi, Amma. - Ai decis la ce facultăți aplici?
La toate, atâta vreme cât sunt foarte departe de aici.
Amin la asta.
- Ai fost la alergat aseară? - Da.
- Ai dormit vreun pic? - Invidiez persoanele în comă.
A ieșit tatăl tău vreun pic?
Nu.
"Buzele mincinoase sunt o anormalitate pentru Dumnezeu".
"Când un om rău moare, speranțele sale vor dispărea".
La fel ca ale unui om nedrept".
- Pleacă de acolo! Haide! - Haide, trebuie să-l duc la școală!
- Trebuie să terminăm. - Le facem diseară, știi cum e...
Wesley, unde pleci fără să o pupi pe mama ta?
Ce e cu tine, băiete?
Să fii cuminte.
- Sărută bine sau ce? - Gura!
Mama clar a luat-o razna de când a murit tata.
Crede că vine sfârșitul lumii din cauza cutremurelor de la știri.
Cum poate iubirea pentru Iisus să o înnebunească pe femeia asta așa rău?
L-a drăcuit pe tata așa des, încât pariez că a băut să ajungă mai repede acolo.
Tata se comportă ca bătrânul Ravenwood. Sunt toți duși cu pluta.
Ai auzit că tipa nouă e o Ravenwood?
Credeam că bătrânul Ravenwood locuiește în casa aia singur.
E o nepoată din alt oraș. S-a mutat aici.
- De ce s-ar muta cineva aici? - Nu știu.
Va fi prima din familia Ravenwood pe care a văzut-o cineva de vreo 20 de ani.
Cum a fost vara ta, scumpule?
- Bună, Emily. A ta? - Minunată.
De ce n-ai fost la Carnavalul de Ziua Muncii? A fost așa distractiv.
N-aveam chef.
Nu înțeleg ce s-a întâmplat.
Știu că nu înțelegi, îmi pare rău.
Ai zis să te las vara asta și te-am lăsat.
Nu am auzit nimic de tine, dar am fost cuminte.
Nu te-am sunat.
Dar mi-ai lipsit.
Nu-i mare lucru, bine?
Ce zici dacă mergem să vedem un film sau ceva?
Doar noi. Ar fi minunat.
Sigur.
Toată lumea, la locurile voastre.
Ethan, iubitule, mi-aș dori să nu mai citești genul ăla de cărți.
Fac rău minții tale.
Ca obiectiv al acestui curs,
va trebui să alegeți un subiect pentru lucrarea de final
bazat pe materialele cuprinse în capitolele de la 12 la 24.
Ea e? Ea trebuie să fie. Ce poartă?
Arată că moartea în vacanță.
Luați un loc, domnișoară...
Ravenwood, nu?
Mama a spus că nimeni nu l-a văzut pe Ravenwood părăsind casa de ani buni.
- Mama a spus că e satanist. - De fapt, e Duchannes.
Ei bine, asta e o minciună.
Se întâmplă să știu sigur că ești nepoata lui Macon Ravenwood.
Dumnezeu să te binecuvânteze, scumpo. Trebuie să fi fost prima din turmă.
Mama spune că sataniștii urăsc aerul proaspăt. Îi face să se înece.
Ei, noi toți știm ce te face pe tine să te îneci.
Suficient, domnule Lincoln.
- Și pălăria ar arăta bine pe pisica mea. - E un prost!
Anul acesta veți participa la reinterpretarea anuală
a glorioasei victorii:
Bătălia de la Honey Hill.
Ethan?
Reinterpretarea se va ține în ziua bătăliei, 21 decembrie.
Chiar dacă este în mijlocul vacanței de Crăciun,
trebuie să participați cu bunăvoință.
Ești nebun? Aproape m-ai omorât!
De ce stăteai în mijlocul drumului?
Am nevoie de ajutor, geniule!
- Las-o baltă! - Stai, stai, stai!
Îmi pare rău! Urcă!
E o scurtătură, nimeni nu o ia pe aici.
- Aia e mașina bătrânului Ravenwood? - Ești unu din ei, nu?
Ce ești? Tipic american, sportiv, regele balului?
- Sportiv? - Mă poți insulta în mașină?
E ca în Titanic aici.
Niciodată n-am înțeles de ce Leo moare la sfârșit.
De ce n-au putut să facă cu schimbul?
"Tu plutești pe ușa 10 minute, eu 10 minute".
Rose tot zicea "Nu îți voi da drumul niciodată" și apoi îi dă drumul!
Dacă urc în mașină, va continua discuția asta fascinantă?
Pentru că aș prefera să mă înec.
Nu, am alimentele aici.
Nu-mi vine să cred că mi-ai spus sfârșitul la Titanic.
- N-ai văzut niciodată Titanic? - Nu.
Chiar ești din afara orașului.
Hei.
Mersi.
Știi pe unde să o iei?
Vag.
Îmi pare rău de clișeele din clasă, dar nu sunt unul din ele.
Clișee?
Fete care au fost normale cândva, dar care au fost corupte de popularitate.
Pariez că ești mândru că ai gândit asta. Probabil ai ieșit cu una.
- I-ai tăiat-o lui Emily ca un chirurg. - Mă descurc cu virusul de scorpii.
- Nu e un tratament încă, nu? - Continuăm să căutăm și să sperăm.
- Ai fost la multe școli? - Da.
- Trebuie să fie tare. Eu am fost doar aici. - Trebuie să fie tare.
Și unde ai locuit?
În cam fiecare stat care a rezultat de la unire.
M-am tot mutat de când aveam 4 ani, după ce au murit părinții mei.
Eu îl am doar pe tata, mama a murit vara trecută. Cum s-a întâmplat?
- Incendiu. - Accident de mașină.
Asta chiar a ucis discuția care oricum mergea spre nicăieri.
Trebuie să fi ratat ieșirea spre "fascinant".
Tu...
Bukowski? E bun de ceva?
Definește "bun".
- Te pot conduce până la casă. - E în regulă.
- Nu, nu mă deranjează. - Apreciez că m-ai condus...
Dar n-am chef azi să fac pe ghidul unei case bântuite.
Nu, eu... Asta e nepoliticos și foarte neadevărat.
Probabil pentru că nu ne-am prezentat oficial.
Apropo, eu sunt Ethan Wate.
- Tu ești Ethan Wate? - Da.
Doamne, vrei să spui că Ethan Wate m-a adus acasă?
- Ai auzit de mine? - Nu.
Îmi place medalionul tău norocos.
Și... tatuajul tău. Și mie, adică.
Mersi.
"Unii oameni nu înnebunesc niciodată.
Ce viață oribilă trebuie să ducă...
Oameni plictisitori, pe toată suprafața Pământului.
Propagând și mai mulți oameni plictisitori. Ce spectacol groaznic.
Pământul e plin de ei."
Tipul ăsta e un zeu.
Numele Domnului ne aduce salvare.
Numele lui Iisus ne dă autoritatea asupra spiritelor rele.
- Ce se întâmplă? - Așteaptă.
Protejează-ne de cel rău, când simțim că se apropie.
Când îl simțim că vine spre noi...
- Lovește în același loc în fiecare seară. - De când?
De când s-a mutat în oraș Lena Duchannes. Mama a auzit că a fost într-un ospiciu.
A omorât un om pe șinele de tren în Atlanta.
Rahat. Rahat.
Vezi cum vorbești.
Mama a spus că mama ei l-a omorât pe tatăl ei și că a părăsit orașul.
Tacă-ți fleanca, Emily.
Ethan Wate, putem vorbi puțin?
Acum?
Ce e cu tine?
Sunt sătul de oamenii care judecă persoanele pe care nu le cunosc.
Și tu o cunoști pe Lena Duchannes?
Asta vrei să spui, Ethan?
Scuze, dar nu cred că voi putea merge cu tine la film în weekend.
Cred că avem nevoie de niște timp.
Și îmi pare rău să te rănesc.
Să mergem.
Nu asta i-am zis eu la sfârșitul lui a 10-a?
Unele fete sunt ca niște câini nebuni, amice.
Ori fugi ori îi împuști.
Ethan? Ethan.
Putem vorbi despre ceva rapid?
Vreau să știi ceva.
Încă țin foarte mult la tine ca prieten.
Și mă rog în fiecare seară să nu te duci direct în iad.
Nu mă duc direct în iad, Emily, vreau să mă opresc în New York înainte.
Bine, luați loc.
Bună, dragule, mă bucur să te văd. Ce face mama ta?
Băieți. Billy, ia loc.
Bine, ar fi trebuit să fi citit asta în vara.
Vom începe să discutăm personajul lui Boo Radley.
Proscrisul orașului cu un trecut misterios.
- Vreți să spuneți Macon Ravenwood? - Savannah.
Mă scuzați?
Mama a spus că n-ar trebui să citesc această carte.
- E una din cărțile interzise. - Da, ei bine...
Eu am permisiune de la minister să o încercăm un semestru.
Eu nu citesc nimic interzis de biserică.
- Nici eu. - În plus, mama a spus
că n-ar trebui să fiu în aceeași clasă cu o Ravenwood.
Nu e corect că ei să stea cu creștinii.
- Emily, taci din gură. - Și mama a spus la fel.
A spus că familia ei e satanistă.
- Că se roagă la Satana dezbrăcați. - Dumnezeule...
Ce crezi că faci? Nu te poți ruga în clasă.
Doamne...
- Oprește-te. - Te rog să ne protejezi de cel rău.
- Ți-am spus o dată, oprește-te. - Sunt lucruri nenaturale printre noi...
Nu știu la ce te gândești. Te voi duce la directoare.
Salvează-mă de rău...
- Ea a făcut-o! - Ea a fost!
Ea a spart geamurile!
De ce ar face asta?
Ești bine?
Ce naiba a fost asta?
Lena?
Bună?
Ce faci aici?
Am venit să văd dacă ești bine.
De ce?
Nu știu.
- Ești bine? - Da.
- Bine. - Poți pleca acum.
- Pleacă. - Nu.
Da.
- Nu. - Pleacă.
- Nu. - Nemernicule.
Îmi pare rău din cauza lui Emily. Poate fi mai rău decât ceva nesemnificativ.
N-am înțeles niciodată zicala.
Nici eu.
Și ar fi trebuit să știu mai bine de atât.
Mereu mă urăsc, oriunde aș merge.
Da, sunt o adunătură de proști. De ce îți pasă?
Nu ți-ai privit viața niciodată din exterior, nu?
Stai să văd dacă îmi amintesc.
E Bukowski.
"Unii își pierd sufletul.
"Unii își pierd mintea...
și devin suflet, nebuni.
Unii își pierd toată...
mintea".
Stai. "Unii își pierd sufletul și devin minte".
"Unii își pierd mintea și devin suflet".
Doamne. Am memorat toată asta să te impresionez. Fir-ar.
- Nu te poți abține. - Ce?
Să te integrezi peste tot cu șarmul tău.
Nu știu dacă mă insulți sau nu.
- Îmi pare rău. - Nu. Îmi place.
Știi?
Dacă e vreo diferență,
îmi place de tine.
Nu vei mai crede asta mai încolo.
Bine, nu te poți plânge că n-ai prieteni
și să mă faci să mă chinui așa tare să îți fiu prieten.
Doar dacă tu nu crezi cu adevărat că sunt un nemernic. Atunci plec.
Fugi și spune-le prietenilor de ciudată.
Chiar crezi că sunt genul?
Nu.
Bine.
Ar trebui să mă întorc.
Ai citit capitolele alea din "Să ucizi o pasăre cântătoare"?
Da, am citit-o de două ori înainte.
- E bună, nu? - Da.
- Ai văzut filmul? - Nu.
Și filmul e bun. Ar trebui să-l vezi, de fapt.
- Ai citit ceva de Vonnegut? - Nu.
Kurt Vonnegut? Nu? "Abatorul cinci"?
E grozav. Și el e interzis.
- Tu citești doar cărți interzise? - Nu citesc doar cărți interzise.
Dar, nu știu...
Cărțile pe care te lasă să le citești sunt cam plictisitoare, cred.
Mersi. Îmi pare rău că am fost...
E în regulă. Nu-i nimic.
Ar trebui să pleci. Unchiului meu nu-i place să vină oameni pe aici.
Știu. Am cam...
fost înăuntru.
Ai fost în casă?
N-am vrut. Pur și simplu...
Înțeleg.
Lumea crede că e înfricoșător, dar e la fel de timid că Boo Radley, nu?
Bine.
Hei...
Ți-am luat un cadou de bunvenit în Gatlin-cel-nașpa.
Mă gândeam că îl poți pune la lanțul tău...
Lena?
Avem un oaspete?
- Tocmai pleca. - Bună ziua, domnule.
Bune maniere? Drăguț.
Merg la aceeași școală ca Lena.
Sunt Ethan Wate. Mă bucur să vă cunosc.
Ești băiatul Lilei Evers?
Da, domnule.
Ați cunoscut-o pe mama?
Lena, de ce nu-l inviți pe prietenul tău la ceai?
- Spune-i că nu poți sta. - Mi-ar plăcea. Mulțumesc, domnule.
Nu e înfricoșător.
Domnule Wate, simțiți-vă ca acasă.
Îmi pare rău că am intrat neinvitat mai devreme.
Nicio problemă.
Avem vizite atât de rare din...
orășelul nostru iubit, Gatlin.
Nu fi snob, unchiule. Nu e vina lor că nu vorbești cu niciunul.
Și nu e vina mea că am o afinitate pentru bună educație,
inteligenta rezonabilă și igiena personală bună.
Dar de vreme ce familia mea a fondat orașul, trebuie să-l numesc "casă".
Deci...
Asta e.
E un pian frumos.
Da. Cânți?
Nu.
Lena, de ce nu cânți ceva pentru oaspetele nostru?
Pentru că nu suntem într-un roman de Jane Austen.
Atunci de ce nu ne faci un ceai?
Din nou, secolul greșit.
Ei bine, sper că nu vă deranjează dacă...
îmi plimb degetele peste clape?
Mi se pare terapeutic.
Unchiul e supărat. Au sunat de la școală.
M-au suspendat din cauza problemei cu geamul până investighează.
E o prostie. Nu a fost vina ta.
Vocea rațiunii într-un oraș de minți încuiate.
Lena, cred că începe să-mi placă prietenul tău.
E ca și cum te-ar învinovăți pentru fulgerele de pe Honey Hill.
Da, am auzit de fulgere.
De fapt, o întâmplare asemănătoare
s-a întâmplat în Venezuela câțiva ani la Lacul Maracaibo.
- Poți să cauți pe Google. - Unchiul e înnebunit după Google.
În orice caz, o să rezolv eu cu școală.
Dar îți înțeleg indignarea, Ethan.
Suspendată. Asta implică o sursă de autoritate. Care e sursa?
O adunătură de casnice frustrate sexual,
cu minți minuscule și posterioare enorme.
Nu, sunt doar două feluri de oameni în Gatlin:
cei prea proști să plece și cei prea prinși să miște.
Mama spunea același lucru.
Da?
Mama ta era o femei încântătoare.
Am regretat moartea ei.
Desigur, am cunoscut-o doar prin intermediul cărților ei.
Am citit tot ce a scris din partea de sud.
- Plănuiești să devii scriitor? - Nu știu încă. Poate.
- Dacă aș avea o baghetă magică... - Macon.
Și te-aș putea lăsa să-ți vezi viitorul?
Ce ai vedea?
Și nu omite detaliile importante.
Domnule, nu sunt sigur.
Totuși știu un lucru. Facultate. Plănuiesc cu siguranță sa merg.
Serios? Unde ai trimis aplicații?
La toate. Atât timp cât nu sunt departe de casă.
Adică să fie o facultate locală.
Să pot locui cu tata.
Și îmi voi lua diploma de profesor și probabil voi preda la liceu.
Sau poate voi prelua biblioteca de la Amma.
Probabil mă voi căsători cu Emily Asher și vom avea doi copii.
Dar nu voi face suficienți bani pentru ea, așa că voi începe să beau...
Voi primi trei amenzi pentru condus sub influență și-mi voi pierde slujba.
Și voi avea o aventură discontinuă cu Savannah Snow până la 49 de ani.
Copiii vor locui cu mama lor după divorț.
Apoi la 52 de ani voi avea primul infarct, al doilea la 63.
Mă voi muta într-un apartament deasupra barului Wayward Dog...
și-i voi ajuta să măture după program pentru băuturi pe gratis.
Și apoi pe la 64, mă voi spânzura.
Dar nu vor găsi cadavrul imediat.
Nu până când nu o să înceapă să miroasă.
Se pare că ai planificat totul.
Ce bine de tine.
- Ethan, ești bine? - Da.
Vă rog să mă scuzați. Nu am dormit prea bine.
Ce i-ai făcut?
Am fost de acord să mergi la școală, dar fără prietenii.
Nu poți să mă lași măcar să mă prefac până la ziua mea?
Îți amintești ce s-a întâmplat la ultima școală?
Geamul spart e doar începutul.
Băiatul semnifică un pericol pentru tine. Nu-l mai invita aici din nou.
Eu nu mi-aș face griji. Sunt sigură că nu va reveni.
- Te-ai întors. - Da. Îmi pare rău.
- Nu știu ce mi s-a întâmplat acolo. - Nu e vina ta.
Sper că nu va sună prea ciudat, dar cred că te-am visat...
în fiecare noapte de luni bune.
Asta nu suna așa înfricoșător...
În mintea mea... Poți uita că am zis ceva?
- Sigur. - Bine.
Cadoul tău.
- Sigur. Grozav. Cadoul. - De aia m-am întors.
Deci se deschide, vezi?
"E-C-W, G-K-D."
"21 decembrie 1863".
21 decembrie?
Da.
Ce e?
Atunci e ziua mea. O să fac 16 ani.
E...
E grozav.
Nu... Nu cred de obicei în semne,
dar asta pare a fi un semn.
Deci ai 15 ani și ești a 11-a?
Trebuie să fii un geniu.
- Ai sărit un an? - Da.
Păi, poți considera asta...
un cadou în avans pentru aniversarea ta de 16 ani.
Genevive! Nu!
Ethan!
Tată!
Tată?
Amma, ce faci?
Căutam niște cărți pe care trebuia să le returneze bibliotecii mama ta.
- Ești bine? - Cum am ajuns acasă?
Ce? Când am venit erai deja în pat.
- Mă bucur că reușești să dormi. - Amma! Cum am ajuns aici?
- De ce urli? - Îmi pare rău.
Am auzit că ai avut probleme la școală azi.
Tata mereu a spus că problemele urmăresc familia aia ca muștele.
- Stai departe de fata aia. - Nu trebuie să ai grijă de noi, Amma.
- I-am promis mamei tale și vreau asta. - Nu, eu... Amma.
Îmi pare rău, doar...
Nu cred că e treaba ta.
De unde ai aia?
- Nu știu. - Nu mă minți.
Ce s-a întâmplat?
Ascultă-mă.
Du-te și îngroapă aia la Greenbrier și uită că ai găsit-o.
N-am spus că am fost în Greenbrier, Amma.
Ce?
Familia mea e diferită.
Cum adică?
Facem lucruri.
Facem lucruri diferite.
Adică ești din Europa?
Știi cum unele familii au talentul muzicii sau altele au bani.
Ei bine, noi avem puteri.
Puteri?
Da.
Ce s-a întâmplat acolo?
Ăla era Macon. A vrăjit casa.
E o vrajă care mă protejează când nu e aici.
O vrajă?
- Da, nu se va repeta. - Bine.
Lena.
Ești vrăjitoare?
Nu.
Adică să ne numești "vrăjitori" e ca și cum le-ai zice copiilor isteți "tocilari",
sau atleților "sportivi".
Preferăm termenul "caster".
Nu am vrut să sparg ferestrele. Puterile mele se măresc.
Nu le pot controla mereu.
Pari amețit.
Vrei un fursec? Zahărul te va ajuta.
Le-am făcut aseară.
După o rețetă de fursecuri.
Bine și asta?
Nu știu.
Nu știi?
Nu, nu am fost eu.
A fost altceva. Se întâmplă ceva când îl atingem amândoi.
Bine, stai puțin.
N-aveți nicio treabă cu Satana, nu?
E o întrebare așa tipică muritorilor...
- Doamne. - Păi există și rău, Lena.
Da, sunt și casteri rai, Ethan.
Dar vrei să spui că nu sunt și muritori rai?
Diferența e că voi ați inventat pe cineva care să ia vina.
Eu doar încerc să-mi dau seama.
Deci ai puteri, da? Ce altceva poți face?
Eu adun poezii.
Nu ar trebui să arăt asta unui muritor.
- E în regulă. - Nu, nu ar fi trebuit.
Doar că urăsc să mă ascund mereu.
Să mă simt ca și cum toți șoptesc pe la spatele meu.
Mă tem ca lumea să nu afle că sunt o ciudată.
Uneori vreau doar să fiu normală.
De ce rânjești?
Lena, ești un miracol. De ce ai vrea să fii normală?
Nu ești cum am crezut.
Ce vrei să spui?
Nu te supăra, dar și eu te-am visat.
Doar că n-am crezut că ești real.
- Lena? - E Macon. Trebuie să pleci.
De ce nu mi-ai spus?
Mă sperie.
Pe tine nu te sperie?
Vrei să ieși cu mine?
Stai, ies pe fereastră?
Poți face orice să crească?
- Lena? - Ieși.
- Ce zici de un film vineri? - Nu pot vineri, e o sărbătoare.
Ce sărbătoare?
E o chestie tipică, vine familia din afara orașului.
- Bine, sâmbătă. - Lena!
- Nu știu, grăbește-te. - Spune da.
Da.
Ne vedem mâine?
- Nu știu. Pleacă. - Bine.
Ethan?
Da.
Promite-mi că va fi o întâlnire normală, banală de adolescenți.
Îți jur. Nici nu te voi suna după.
- Nemernicule. - Vrăjitoare.
Sportiv.
Ne vedem mâine.
Ai fi putut face o scară, să știi.
Păstrează distanța.
Mulțumesc din suflet pentru primirea frumoasă.
Am simțit ceva în seara asta.
Am simțit ceva în fiecare seară de când ai adus-o pe fata aia.
E singurul loc în care o pot proteja.
Așa că ai adus întunericul în oraș.
O simt ca și cum aș avea o mână în mine și mă strânge pe interior.
Aia nu e Lena.
Sarafine?
Ai spus că a plecat de tot.
Da, ei bine... Aveam o înțelegere, dar...
a fost umbra Lenei în ultimul an.
Și au existat câteva accidente.
Macon, nu poate să i se întâmple nimic băiatului din cauza alor tăi.
Da, atunci ține-l în lesă.
- Ce s-a întâmplat la Greenbrier. - Nu știu.
Lena era isterică.
Băiatul era inconștient. L-am adus acasă, te-am sunat.
Tu ești clarvăzătoarea, tu să-mi spui ce s-a întâmplat.
Asta e locul sacru al strămoșilor mei, ai auzit?
Dacă vrei răspunsuri, arată puțin respect.
Da, îmi cer scuze.
Ethan avea un medalion. Avea puterea Duchannes în el.
Ei bine, aia ar fi Sarafine.
Poate folosește medalionul să ajungă la Lena prin intermediul băiatului.
Spune-le că trebuie să știu ce plănuiește Sarafine.
Nu te-ar durea gura să ceri ajutor în loc să te aștepți să-l primești.
Cum face familia ta de foarte mulți ani. Nu-ți da ochii peste cap.
Atunci te rog, roagă-i frumos să-ți spună ce plănuiește Sarafine.
Ți-am adus preferații tăi, unchiule Abner.
Creveți și pietriș.
Scoici coapte.
Și o plăcintă de cocos.
Nu mă mir că nu mai e printre noi.
Nu-l băga în seamă, unchiule.
Unchiule Abner, avem nevoie de ajutorul tău.
Alături de mătușa Ida și May,
vă chem umil spiritele...
Ce spun?
Nimic. Nimic încă.
Spune-le să ne ajute să o oprim pe Sarafine.
Unele lucruri nu pot fi oprite.
- Asta e locul tău preferat? - E totul legat de semn.
Vezi acolo?
Asta e drumul spre libertate.
Mama spunea mereu: "Pleacă din oraș cât de repede poți.
Află cum trăiesc alți oameni și gândește-te înainte să-ți găsești un loc."
Și eu îi răspundeam: "Mamă, am 9 ani, cum să fac asta?"
Micuțul Ethan.
Așa că m-a dus la bibliotecă.
Și mi-a spus:
"Ethan, asta e biserica mea.
Aici merge familia mea să sărbătorească ce e sfânt:
ideile."
Scuze.
Nu știu de unde a ieșit asta.
Mi-aș dori să o fi cunoscut.
Hai să plecăm de aici. Hai.
- Unde? - Oriunde.
Lena, majoritatea oamenilor își petrec întreaga viață
așteptând un moment care va schimba tot. Nu se întâmpla niciodată.
Ne putem începe viețile acum, bine?
Trebuie doar să spunem da, să ne urcăm în mașină și să plecăm.
- Nu pot face asta. - De ce?
Când fac 16 ani, s-ar putea să nu mai fiu aceeași.
De ce? Ce...?
Ce s-ar putea întâmpla pe lângă prima mahmureală?
Când o femelă caster face 16 ani, se întâmplă un lucru numit "revendicare".
Puterile mele vor fi revendicate ori de lumină ori de întuneric...
Și asta depinde de adevărata mea natură.
Pentru ce sunt destinată să fac.
De aia m-a adus Macon aici.
Stai, ce e Macon?
E un caster întunecat, dar a decis să fie luminat pentru mine.
El poate alege? Atunci tu de ce nu?
Se spune că adevărata natură a unei femele caster alege pentru ea.
Nu știu de ce.
Stai așa, așteaptă puțin.
Tu ești îngrijorată că atunci când vei face 16 ani, vei fi o caster...
cățea, adică vrăjitoare?
Mai am 75 de zile, Ethan.
Nu știu ce voi fi.
Nu știu cum sunt cu adevărat.
În ultimul an, Lena Duchannes a fost în trei școli diferite,
în trei orașe diferite.
Am verificat. Și în fiecare scoală s-au întâmplat accidente...
au avut vreme ciudată, au avut...
Au avut până și decese.
Am aici o petiție
semnată de peste 300 de părinți care cer...
- ca Lena Duchannes să fie exmatriculată. - Mă scuzați.
Și, mai mult, proprietatea Ravenwhood...
Mă scuzați.
Doamne, mamă...
Mă scuzați pentru intervenția mea întârziată.
Doamna directoare Herbert.
Domnule primar Snow.
Și reverend Stephen, cred?
Da, domnule.
Doamna Lincoln.
Cum îndrăznești să intri în casa Domnului?
De vreme ce familia mea deține pământul pe care e construită.
Și am înțeles că asta e o ocazie de reuniune pentru membrii comunității.
Sunt sigur că toți aveți lucruri mai bune într-o zi așa frumoasă,
deci voi fi scurt.
Acuzațiile împotriva nepoatei mele sunt niște minciuni scornite.
Deoarece având în vedere vremea, puteți verifica pe Google,
vin niște furtuni atipice din est,
ce au cauzat probleme de-a lungul coastei Carolinei de Sud.
Așa că nepoata mea va reveni la școala
pe care orașul Gatlin o numește "educație".
Și nu va mai fi judecată.
Vă mulțumesc pentru cooperare.
Nu ai niciun drept să ne spui ce să facem.
Nu contează câți bani ai.
Doamna Lincoln, ai dreptate.
Averea mea n-ar trebui să-mi ofere un avantaj.
În orice caz, de vreme ce strămoșii mei au fondat Gatlin,
proprietățile mele îmi dau un avantaj.
De exemplu, dacă aș dona vechea moară,
să spunem, unui centru de reabilitare?
Doamne.
Sau alt exemplu, dețin pământul pe care e construit motelul Wayward Dog.
Închiderea lui ar cauza mici inconveniente unor domni de pe aici.
Ar trebui să mergeți în afara orașului să vă vedeți prietenele...
când soțiile voastre cred că sunteți la altă ședință
a societății de reinventare a Războiului Civil American.
Deci presupun că această problemă va fi acum...
lăsată de-o parte.
Nu mă tem de tine sau de cei răi ca tine.
Dumnezeul nostru creator te va condamna să arzi alături de teroriști,
atei, homosexuali, democrați, liberați, socialiști,
Greenpeace și alte anormalități nenaturale.
Draga mea doamnă Lincoln.
Dacă aș fi în locul tău, aș accepta orice fel de foc.
Ți-ar da ocazia să arzi pălăria aia groaznică pe care o porți.
Sarafine.
M-aș fi așteptat să te găsesc în cineva mai elegant.
Haide, Macon.
E perfectă. E un stâlp al societății.
Aveai dreptate cu pălăria, totuși. Nu e tragic?
Dar dacă împrumuți corpul, împrumuți și dulapul...
Și, dragul meu, ai crede că femeia asta a inventat capodul.
Să vedem acum.
Ți-a fost dor de surioara ta?
Nu.
Nu fi rău. Îți plăcea să te joci cu întunericul.
Îți amintești?
Îți simt puterile scăzând.
E așa trist. Dispar și știi de ce.
Asta se întâmplă când te prefaci că ești ceva ce nu ești.
Agrafa de cravată a lui tati. Ce drăguț.
Blestemul o va revendica, Macon.
Nu ești sigură totuși, nu?
Dacă erai sigură, de ce mai implicai băiatul?
Nu eu am băgat băiatul în asta.
Iubirea l-a adus.
Lena și muritorul s-au căutat unul pe celălalt de când s-au născut.
Au chestia aia groaznică, destin. Până și Lila ta a simțit asta.
Și știi natura blestemului, niciun caster nu poate iubi un muritor.
Scuză-mă, n-ar fi mers mai bine nici dacă plănuiam eu asta.
Prima dragoste...
Așa bucurie...
Așa frumusețe.
Și prima inimă frântă.
Atât de amară...
Atât de dureroasă.
Asta e suficient să conducă pe orice fată spre întuneric...
caster sau muritoare.
Sunt așa entuziasmată.
Ziua Lenei va pica în cea mai puternică zi de solstițiu din ultimii 5000 de ani.
Se va elibera atât de multă energie și ciclul Pământului se va termina.
Va fi mai puternică decât noi toți, Macon și ne va conduce.
Spre ce?
O eră fără să ne ascundem.
Sunt atât...
de sătulă să mă ascund!
Paraziții ăia au făcut cum au vrut suficient timp, nu crezi?
Uite un joc distractiv. Numește o specie care le va duce dorul.
Vezi? Nu poți.
Pentru că muritorii nu fac altceva decât să consume și să distrugă.
Inventează idei,
cum ar fi Dumnezeu, iubirea, dreptatea...
Și apoi le folosesc să ucidă pe oricine care îi contrazice.
Chiar vrei să stai prin preajma lor?
Se roagă fără să creadă cu adevărat și se întreabă de ce nu funcționează.
Nu-și valorează viețile patetice
până în secunda când le sunt luate.
Sărăcuții.
E rândul nostru, Macon.
Întoarce-te, dragule...
Întoarce-te.
- Lena va termina cu ei. - Nu.
Lena nu va fi întunecată. E prea puternică.
Dragul meu, nu are de ales.
Blestemul a început deja.
Nu. E o minciună!
Ce anume, domnule Ravenwood?
Mă scuzați.
Lena se va întoarce la școală.
Și cu asta basta.
Tu și Lena Duchannes.
Da, nu spune nimănui.
Haide și să pierd ocazia să o scot din minți pe Emily?
Pariez că Lena ar putea asta.
Ce anume?
Care din voi, norocoșilor, este Ethan Wate?
Ei bine?
Care din voi are limbă?
Eu am. Eu... Eu sunt Ethan.
Ethan!
- Te cunosc? - Nu.
- Sunt Ridley Duchannes. Vino cu mine. - Ești rudă cu Lena?
Scumpule, te uiți la ruda ei.
- El e prietenul meu, Link. - Mă bucur să te cunosc, Link.
Eu...
- Urcă. - Nu am fost invitat.
Nu cred că unchiul ei ar...
Crede-mă, familia moare de nerăbdare.
Ravenwood.
A trecut mult timp.
Lena și cu mine suntem mai mult ca surori, decât ca verișoare.
Sunt surprinsă că nu a spus nimic de mine.
Dar, desigur, nu pot să număr toate lucrurile pe care nu le-a spus Lena.
Mulțumesc, bunule domn.
Arăt în regulă?
Întotdeauna mă emoționez când văd familia.
Ai niște ochi foarte frumoși.
Ai noroc că acele buze sunt deja luate.
Pot să...?
Și gentleman.
Bună seara, mamă.
Ridley.
Ți-am spus să stai departe.
Nu puteam să ratez o sărbătoare cu familia, nu-i așa, mamă?
Mai să fie.
Ridley, draga mea. Ce surpriză neplăcută.
Unchiule Macon. Arăți foarte bătrân și firav.
Îmi aduc aminte cu siguranță că am uitat să te invit.
Iar ție ți-am spus să nu mai treci niciodată acest prag.
Ce?
- Ce i-ai făcut? - L-am invitat la o cină cu voi, atâta tot.
Ei bine...
Ce-ar fi să-ți conduci prietenul îmbrăcat necorespunzător în sufragerie?
Nu voiam să...
- Del. - Ce...?
Bună, verișoară.
- Arăți foarte drăguță. - Ethan?
Nu este drăguț? Este foarte emoționat.
Probabil din cauza dragostei.
- Macon. - Este în regulă, Lena.
Aici nu poate să facă niciun rău.
- Ești sigur despre asta, Macon? - Nu vorbi așa cu unchiul tău.
Del, ce-ar fi să pui două scaune pentru oaspeții noștri neinvitați?
Mulțumesc.
Stai lângă mine, scumpule.
Stai chiar aici.
- Surioară? - Larkin.
Ethan, el este fratele meu mai mic, Larkin.
Nu credeam că o să te văd aici.
- Și cine e "înțepenitul"? - Larkin, fă cunoștință cu Ethan Wate.
Mai să fie...
Și aceasta este scumpa noastră bunică...
pe care o iubim cu toții până la moarte.
Nu ne așteptam să vii, copilă.
Lasă-mă să te privesc.
De ce, Ridley...
atunci când mă uit în ochii tăi îi văd doar pe ai ei?
Voi două sunteți foarte apropiate, nu-i așa?
Mamă.
Ce ziceți de puțină muzică...
Ce-ar fi să luăm cu toții loc și să ne bucurăm de masă?
Să bem niște vin.
Bei ceva?
Poftim, dă-mi voie mie.
Macaroanele făcute de mama.
Mi-au lipsit astea.
Așadar, verișoară, ai planuri mari pentru ziua ta?
Niciunul de care să-ți faci griji. Nu o să fii invitată, verișoară.
Ei bine, Lena, dragă, ar trebui.
Să fii îngrijorată, adică. Este o aniversare foarte importantă.
Ajunge, Ridley.
Sperăm că dacă o să servim o masă frugală, o să supraviețuim cu toții.
Ce vrei?
Doar să fiu cu familia mea din nou, verișoară.
Ai fost revendicata de Întuneric.
Nu mai faci parte din această familie.
Ridley, scumpo, nu mai avem ce să facem pentru tine acum. Îmi pare foarte rău.
Nu sunt supărată, mamă.
Dar eu și cu Lena suntem la fel.
Mă întreb, când o să treacă de partea Întunericului...
- O să o goniți și pe ea? - Ajunge.
Credeți că o puteți păstra pe Lena bună și inocentă?
Nu am fost la fel înainte să fiu Revendicată?
Din ce îmi amintesc, erai o copilă obraznică și răsfățată de când te-ai născut.
Poate doar am fost neiubită.
Am făcut tot ce am putut.
Și uită-te ce sunt acum.
Așa este, dă vina pe mama.
Acum credeți că Lena este o fată bună, dar nu o să conteze.
Chiar dacă natura ei adevărată nu o să revendice pentru Întuneric,
o va face blestemul.
A început deja.
- Te previn. - Ce blestem?
- Nu îi asculta minciunile. - Știi că este adevărat.
Ce lipsită de maniere sunt...
Poftim, scumpule. Dă-mi voie să te servesc.
Pleacă de lângă el!
Serios, verișoară?
Lena, vrei să oprești asta?
Oprește!
Bănuiesc că ești doar o altă fată bună care devine rea.
Lena, copilă, nu este nevoie de asta.
Vrei să oprești asta imediat?
Spărgând geamuri la sărmani muritori fără apărare.
Este deja mai aproape de Întuneric decât am fost eu!
- Știi că asta este o minciună! - Vreau să pleci de aici.
Ridley, nu mă face să mă ridic de la masa asta!
M-am săturat ca toată lumea să te trateze de parcă ai fi specială!
Nu este nimic special la tine!
Haide, spune-i, Macon! Știi cum va fi Revendicată!
Am spus să pleci de lângă prietenul meu, vrăjitoareo.
Dumnezeule.
Prieten?
O să fie în regulă?
O să fie în regulă.
Despre ce blestem vorbea Ridley?
Ridley spunea povești ca să te enerveze, să te facă să-ți pierzi controlul.
Nu trebuie s-o lași să facă asta.
Larkin, ajută-mă să-l duc în camera mea.
O să te ajute.
Stai acolo și mănânci în timpul unei lupte de parcă nu se întâmplă nimic.
Ar fi mai bine să mai fie un sandviș când mă întorc. Îmi este foame în continuare.
Vezi cum îl privește pe băiat?
Nu mai poți interveni între ei acum.
Atunci a început.
Salutare.
Cum te simți?
De parcă aș fi fost într-o tornadă într-o sufragerie. Nu e mare chestie.
Îmi pare rău în legătură cu Ridley. Nu am știut că se întorsese.
Da. Este o nemernică, nu-i așa?
Este o sirenă.
Poate să îi facă pe muritori să vadă și să facă ceea ce vrea ea...
în special pe bărbați.
Nu este asta definiția pentru "nenorocită"?
Nu a fost întotdeauna așa.
Eram ca surorile. Știi?
Călătoream împreună foarte mult, aveam același bagaj.
Ne facem temele, urmăream Disney. Eram fetițe.
În noaptea în care Ridley a împlinit 16 ani a fugit de acasă.
Spunea că se poate simți cum se transformă în Întuneric.
A spus că trebuia să plece înainte să rănească pe cineva pe care iubea.
Înainte să mă rănească pe mine.
Am urmărit-o.
Atunci s-a întâmplat.
Asta a fost mai bine. Despre asta vorbesc!
Băieți, așteptați o secundă.
Nu, trebuie să mă duc. Trebuie să mă duc. Așteptați.
Am văzut totul.
M-a iubit.
Știu asta.
Nu este corect ce s-a întâmplat cu ea.
Și același lucru mi s-ar putea întâmpla mie.
Nu o să ți se întâmple.
M-ai văzut în seara asta?
Nu mă pot controla.
Lena, nu cred că avem un destin și că nu avem de ales.
Ne croim singuri viețile.
Două, te rog. Mulțumesc. Ea este Lena. Lena.
- Bună, Lena. - Bună.
Poftim, trebuie să îți dau banii...
- Să îți dau restul. - Mulțumesc.
Poftim.
- Ești bine? Copiii sunt bine? - Da.
Bine.
Ai biletele?
Bună.
Ia uitați aici.
Știi, poate că l-ai prostit pe Ethan, dar pe mine nu.
La naiba.
Liniștiți-vă, fetelor. Liniștiți-vă, liniștiți-vă.
Ai văzut ce privire avea?
O citesc ca pe o carte.
Bună. Doar... doar un bilet, te rog.
În regulă.
Poftim.
Nu îi lăsa să te supere, bine?
Da, sunt treaz de la ora 5. Mă simt foarte bine.
Vrei Milk Duds?
De ce le-ai pus în buzunar?
Trebuie să ascund câteva pentru mine, pentru că Link nu împarte niciodată.
Este în regulă. Adică, mă simt bine...
Îmi pare rău. Nu am realizat că am asta.
Nu, este în regulă.
Vreau să văd.
Vin imediat.
Da, orice poți găsi!
Aici înăuntru este aur și argint, să-l luăm pe tot!
- Dumnezeule! - Genevieve!
Ethan!
Ethan.
Să nu îndrăznești. Bine, să nu îndrăznești să pleci nicăieri.
Să nu îndrăznești, Ethan Carter Wate!
Întoarce-te. Așteaptă, Ethan.
Trup din trupul meu, măduva și minte...
Suflet din sufletul meu, spiritele noastre legate...
Sânge al inimii mele, mareea mea, Luna mea...
Sânge al inimii mele, salvarea mea, blestemul meu!
Genevieve.
Am fost împușcat?
Ce s-a întâmplat cu ochii tăi?
w.W.w.subtitrari-noi.ro
În formație, companie!
Pregătiți-vă!
Foc!
Draga mea Lena, acum vezi de ce trebuie să fii Revendicată?
Suntem descendenții lui Genevieve.
Puterile ei negre sunt în sângele nostru.
Mi-a fost dor de tine, fiica mea.
Mama ta, Sarafine, a venit acasă după tine.
Bănuiesc că și Satan urăște urmările filmelor.
S-a terminat.
Nu mai există.
Și-a servit scopul.
Lena?
Blestemul a început cu stră-stră-străbunică ta.
Genevieve Katherine Duchannes.
A avut curajul să se îndrăgostească de un muritor...
strămoșul tău, Ethan Carter Wate.
În 1864, a dezertat. S-a întors acasă la Genevieve a lui.
Dar a fost ucis în fața ochilor ei de către soldații unioniști...
care au prăduit Greenbrier în timpul luptei din Honey Hill.
În nebunia ei, în durerea ei, a folosit o vrajă care ne este interzisă.
Pentru a-l readuce la viață.
O vrajă care a lăsat un blestem?
Niciun Caster nu poate inversa moartea.
Așa că și-a pierdut sufletul, consumat de către întuneric pentru totdeauna.
Dar vraja a funcționat. Dacă Genevieve l-a iubit, de ce l-a ucis?
În acel întuneric, nu există amintirea dragostei, doar putere.
Totul are un preț.
Mi-ai spus că mama este moartă.
M-ai mințit. De ce? De ce?
Lena! Cuvintele noastre, limbajul nostru...
nu pot explica totul.
Sunt și alte modalități prin care cineva poate muri pentru noi.
Nu, o să îi spun eu.
Mama ta, Sarafine, este cea mai puternică vrăjitoare a întunericului.
Trăiește în întuneric, în umbre.
Dacă apare, o face cu înfățișarea altcuiva.
Nu te iubește.
De asta am încercat să te protejez.
O să fiu revendicată de întuneric indiferent ce voi face?
Nu, nu neapărat.
Îți cunosc adevărata natură, este puternică.
Sarafine ți-o recunoaște și ea. Știe că fără blestem...
adevărata ta natura ar fi revendicată de către Lumina.
Nu, cred că blestemul poate fi rupt.
Dar trebuie să ai o voință foarte puternică care să-ți controleze adevărata ta natură.
Asta i-am spus și eu.
Primul lucru pe care trebuie să-l faci este să scapi de el.
- Așteaptă, ce? - Sarafine se folosește de tine.
- Asta nu este adevărat. - Ascultă-mă, Lena.
- Nu, ascultă-mă... - Ethan, Mason are dreptate.
Dacă vrei să înfrângi acest blestem, trebuie să-ți controlezi emoțiile.
Iubindu-l pe acest băiat te pune într-un pericol groaznic!
De unde știi? Nu ai iubit niciodată pe nimeni.
Îi disprețuiești pe muritori.
Nu ai avut nici măcar un prieten, chiar în lumea noastră. Cum ai putea să știi?
Știu că nu poate fi nimic bun pentru noi când iubim muritori.
Lena, ascultă-mă. Trebuie să fie o cale, o altă cale de a rupe blestemul.
Macon!
- Nici măcar să nu crezi asta, tinere! - Nu!
O să faci că amândoi să fiți uciși. Trebuie să ieși din viața ei.
M-ai auzit?
Lena, ia-ți la revedere.
Macon o ține pe Lena la Ravenwood.
Nu mă lasă să o văd.
Crede că să ne țină despărțiți este cel mai bun lucru pentru ea.
Dar se înșeală. O cunosc pe Lena.
O cunosc așa cum mă cunosc pe mine.
Și simt că alunecă undeva, într-un loc în care nu mai pot ajunge la ea.
Pleacă, pleacă, pleacă!
Bună, dragă.
- Bună, dnă Lincoln. O clipă. - Bună, dragule.
Dragule.
Ușa asta pare înțepenită.
Așa sunt casele astea vechi. Sunt numai necazuri.
- Da, dnă. - Sunt stricate.
- Link nu este aici. - Știu, știu.
Este la petrecerea Savannei Snow, acolo unde sunt toți copiii.
A trebuit să dau foarte multe telefoane...
ca să fac să fie invitat, având în vedere...
Ei bine, având în vedere prietenia lui cu tine.
Îmi pare rău că v-ați dat atâta osteneală, dnă.
Ei bine, și tu ar trebui să fii la petrecerea aia, Ethan...
să stai cu prietenii tăi adevărați, cu copiii care aparțin acestui oraș.
Nu am chef de petrecere în seara asta, dnă.
Ei bine, asta este păcat.
Ei bine, vezi tu... ți-am făcut niște prăjiturele.
M-am gândit că poate aș putea intra să discutăm.
Lupta mea nu este cu tine, fiule.
Nu este. Niciodată n-a fost.
Doar cu fata aia cu comportamentul ei seducător...
iar tu fiind fără mamă și restul...
Pot să intru?
Nu, dnă. Nu cred că poți intra.
Te-am auzit corect, Ethan?
Trebuie să te întreb din nou? Pot să intru?
Nu, dnă, nu poți să intri.
Dar ți-am făcut prăjiturele.
Ți-am făcut prăjiturele din nimic.
Ei bine, dă-mi o palmă la fund și zi-mi Sally!
Lena ți-a protejat casa. Asta este foarte drăguț.
De parcă ar fi.
Sunt de partea ta, fiule.
Ce este un mic blestem când este vorba de dragostea adevărată?
Oricine poate vedea că tu și cu Lena sunteți făcuți unul pentru celălalt...
până când moartea vă va despărți.
Lena?
Ieși din casa asta.
Lena.
Țineți-o închisă.
Lena.
Lena, putem te rog să mergem afară să discutăm o secundă? Am nevoie...
- Ieșit! - Nu!
Te rog, fiule, spre binele tău.
Ar trebui să îi asculți.
Nu!
M-am săturat să-ți ascult familia.
Am fost fugărit, rotit, hipnotizat...
paralizat și aproape ucis de către familia ta.
Am înnebunit în ultimele două săptămâni.
Acum mama ta apare la ușa mea și era foarte aproape să-mi provoace un atac de cord!
Dar știi ceva? Nu-mi pasă de ei, nu-mi pasă de blestem.
Nu o să treci de partea Întunericului și nu o să mă pierzi.
Indiferent ce faci, indiferent ce or să-mi facă ei mie, sunt încă aici.
Ce îți spune asta?
Cum a putut băiatul să ne distrugă vraja? Nu are puteri.
Acum nu noi o protejăm, ci băiatul.
Amma, avem nevoie de ajutorul tău.
De ce ați venit la mine?
Felul în care ai vorbit despre medalion, despre blestem.
Scuză-mă, dră Amma, dar cred că știi mai multe decât spui.
Te rog, Amma.
Nu aici o să găsiți tot ce vă trebuie.
Să ne întâlnim în spate.
Probabil astea merg pe sub întreg orașul.
Pe sub întreaga țară. Gatlin este capitala Casterilor din America.
A fost și sub Washington, D.C. până când Nancy Reagan i-a făcut să se mute.
Ea era singura muritoare de care le-a fost teamă vreodată.
Știu că aici este un Caster.
Amma, de ce nu ne-ai spus despre asta?
Un păstrător trebuie să fie întrebat.
Un păstrător, adică tu ești...?
Biblioteca Casterilor a fost responsabilitatea
unor profeți ca mine de generații.
Apropo, ceva de care nici eu nu am avut de ales.
Iar aceste cărți păstrează istoria Casterilor din întreaga lume...
legile care păstrează echilibrul între Lumină și Întuneric.
Hei! Depărtează-te de aia.
Macon vine aici în fiecare zi
și citește orice carte găsește despre Vrăjile Interzise.
Nu a găsit nimic?
Dar tu poți face asta.
Dumnezeu ne dă ceea ce putem face față, chiar dacă noi nu credem în noi înșine.
Închide-ți ochii.
Vizualizează cu mintea ceea ce cauți ca și cum ai fi găsit deja.
Știam eu.
Cartea Lunilor.
Este cea mai puternică carte a Lumii de Dincolo.
Are viață ca și noi. Are cele mai puternice vrăji, bune sau rele.
- Macon s-a uitat în ea? - Nu, nu a putut.
Cartea alege cine o citește. Legea sa este "Cine se asemăna se adună".
Nu... nu scrie nimic.
Nu se va arăta așa de ușor.
Un blestem atât de întunecat are nevoie de timp pentru a se arătă.
Întunericul o să te testeze.
Nu îți fie teamă, o să îl găsești.
Caută sub "Cum să nu te transformi în mama ta".
Haide, haide.
De săptămâni de zile o duc pe Lena la biblioteca Casterilor.
Dar Lena devine descurajată.
Cu cât durează mai mult asta, cu atât mai multă schimbare văd la ea.
O să găsim o cale, bine?
Ești doar un muritor, de unde știi?
Hei, pot face vânt. Poate că nu un uragan...
- De ce nu recunoaștem? - Ce să recunoaștem?
A început deja. Mă transform într-o nenorocită Întunecată, pot să simt asta.
Nu, Lena, ești doar stresată. Nu este...
Nu contează ce o provoacă.
Mă transform, iar tu ști prea prost să vezi.
Bine, acum ești o nenorocită.
Serios? Chiar este necesar?
Eram de acord cu tine.
Bine, sunt doar un muritor prost care nu își poate face propriul tunet.
Dar știu că nu putem lămuri asta...
până când nu te oprești din a-ți mai fi milă de tine tot timpul!
Haide! Stârnește un cutremur, vezi la ce te ajută asta.
Toată lumea trebuie să facă față problemelor în viață, Lena.
De ce țipi la mine?
Vrei să fii un om normal? Ce crezi că este asta?
Noi nu avem puteri să schimbăm lucrurile oricând vrem.
Să fii uman înseamnă să te simți rău, să te simți supărat.
Să te simți speriat și să nu poți face absolut nimic în legătură cu asta...
până când nu mai simți așa, până când vezi o cale de a ieși din asta.
Și am țipat la tine pentru că țin la tine!
Asta fac oamenii normali care se iubesc...
când unul dintre ei se comportă ca un copil răsfățat.
Acum, poți te rog să oprești ploaia?
Îmi pare rău.
Trebuie să te depărtezi de mine.
Nu știu ce fac, pur și simplu se întâmplă.
Încă nu înțelegi, nu-i așa?
Nu vreau să fiu mai departe de tine decât sunt acum...
într-un fel sau altul.
Îmi este frică că o să te rănesc.
Ei bine, dragostea este un risc pentru oricine.
Mă refer că îmi este frică să nu te ucid.
Haide.
Ucide-mă.
Ce parte din "Nu poți să atingi dacă nu ești un Caster" nu înțelegi?
Au existat Casteri în Războiul Civil?
Casterii au luptat alături de muritori de secole, în fiecare război, de fiecare parte.
Doar pentru că au puteri supranaturale nu îi face să fie mai inteligenți.
Știi, ce nu îmi pot da seama...
este că tu te duci la biserică în fiecare duminică.
Cum poți să crezi în toate astea și totuși să crezi în continuare în Dumnezeu?
Dumnezeu a creat toate lucrurile, nu-i așa?
Omul decide care sunt greșeli.
Mama mea a venit aici, nu-i așa?
Cu Macon?
S-au întâlnit aici de multe ori.
Lui Macon îi plăcea să o învețe despre lumea lui.
Macon a iubit-o, nu-i așa?
Nimeni nu știe ce poate simți sau nu Macon, dar...
Lila cu siguranță îi era apropiată.
Ethan?
Ea l-a iubit pe tatăl tău.
Mergi undeva?
Oriunde este Lena. Chiar dacă este în Gatlin.
- Ce cauți aici? - Nu știu ce...
puteri ai asupra Lenei, dar...
Am venit să îți cer...
să o lași să plece.
Nu am nicio putere, Macon.
Doar o iubesc.
Atunci pune capăt acestei chestii.
Nu pot.
Chiar dacă asta ar însemna distrugerea Lenei pe care o iubești?
Nu se poate, pentru că ceea ce simțim eu și cu Lena unul pentru celălalt...
nu se poate transforma în ceva greșit sau diabolic.
Nu se poate.
Cât o să trăiesc, nu o să vă înțeleg niciodată.
Nu aveți puteri.
Trăiți la mila forțelor care sunt în afara controlului vostru.
Și totuși, credeți că ceea ce simțiți...
cumva va face că totul să fie în regulă.
Trebuie să ai credință, Macon.
Lena?
Ești în regulă?
Lena?
- Lena? - Da?
- Este ceva în neregulă? - Nu.
- Cred că am găsit ceva. - Da?
Ce? Lasă-mă să văd.
Ei bine, este mult de citit și...
sunt multe de asimilat, trebuie să mă concentrez puternic.
Bine.
Așa că mă întrebam...
Ei bine, trebuie să fac asta singură.
Știi? Și dacă ești aici îmi distragi atenția.
Mă întrebam dacă acum te poți duce acasă.
Și apoi, după ce am terminat, o să te sun mai târziu.
Este în regulă?
Sigur.
Cum vrei tu, bine?
Mulțumesc.
Te iubesc.
Bine, vorbim mai târziu.
Lena? A plecat.
Este în regulă.
Haide.
Stai jos. Ce este?
Haide.
Vorbește cu mine.
Lena.
Este o singură cale de a rupe blestemul.
Genevieve a folosit Vraja Interzisă...
ca să dea viață celui pe cere îl iubea.
Ca să rup blestemul, cel pe care îl iubesc trebuie să moară.
Dumnezeule.
Ce o să faci?
Nu o să-l rănesc pe Ethan.
Niciodată.
Sunt doar cuvintele noastre, Amma.
Ele nu pot explica totul.
Sunt multe feluri în care cineva pe care îl iubești poate să moară.
- Asta spune cartea? - Da.
Tot ce spune este că, pentru a inversa blestemul,
trebuie să fac anumite ritualuri...
chestii de Caster, în fiecare noapte și în fiecare zi până la Revendicare.
- Și ce o se întâmple, o să se întâmple. - Hei.
Știm ce o să se întâmple.
Vreau să faci ceva pentru mine.
De acum și până la ziua mea nu vreau să mă gândesc la Revendicare.
Vezi? Fără tatuaj.
Vreau doar să fiu cu tine și să facem lucruri normale de prieteni.
Grozav.
Ei bine, ce zici în seara asta... Este dansul de Crăciun și...
ai putea fi partenera mea.
Ethan Wate mă invită la dans? Dumnezeule.
Mă gândesc la asta.
Nu, au punch slab și oameni care păzesc scările de sărutat.
Este groaznic.
Sună perfect.
Încă nu știu ce să-ți iau.
Adică, noi nu sărbătorim Crăciunul.
Ce îți dorești în fiecare an și nu ai primit?
Ei bine, nu.
Nu, nu este... O să crezi că nu sunt un tip super.
Este în regulă, nici acum nu cred că ești un tip super.
Zăpadă.
- Serios? - Da.
Ei bine, știi ceva? Întotdeauna am vrut unul din filmele alea cu zăpadă de Crăciun.
Adică, uită-te la asta. Este patetic. Nu este Crăciunul.
- Știi că asta ar fi prea ușor. - Da, știu.
Asta vrei cu adevărat?
Cum o să supraviețuiesc o viață surprinzându-mă mereu?
Auzi cât de tăcut este?
La revedere, Ethan.
Ethan?
Ethan!
Te-ai întors târziu aseară de la dans?
Poți să scoți curcanul ăsta din frigider?
Da.
Nu-mi amintesc. Probabil că eram foarte obosit.
Dar am dormit foarte bine, pentru prima dată de mult timp.
Asta este bine.
Lena vine în vizită de Crăciun? Avem foarte multă mâncare.
Lena?
Lena Duchannes.
Lena Duchannes? De ce aș invita-o pe Lena Duchannes la mine acasă la cină?
Abia o cunosc.
Nu vorbește cu nimeni la școală. O cunoști?
Mama lui Emily spune că a fost internată la un spital psihiatric.
Nu știu dacă să cred ce spune mama lui Emily, dar este o fată ciudată.
Cu excepția chestiei cu acel Război Civil și a meselor...
o să rămân în pat în întreaga vacanță de iarnă.
Astăzi nu vreau să predic.
În loc de asta, vreau doar să vorbesc cu voi.
Despre un cuvânt pe care nu îl mai auzim des.
"Sacrificiu".
Nu este un cuvânt modern.
Oamenii aud cuvântul "sacrificiu" și li se face frică...
că li se va lua ceva de lângă ei.
Sau că vor trebui să renunțe la ceva fără de care nu pot să trăiască.
"Sacrificiu" pentru ei înseamnă "pierdere"...
într-o lume care ne spune că putem avea totul.
Dar eu cred că sacrificiul adevărat este o victorie.
Pentru că necesită liberul nostru arbitru...
Să renunți la ceva sau la cineva pe care-l iubești...
pentru ceva sau cineva pe care-l iubești mai mult decât te iubești pe tine.
Nu o să vă mint.
Este un pariu.
Sacrificiul nu îți va lua durerea pierderii.
Dar va câștiga lupta împotriva amărăciunii.
Amărăciunea care te face să nu vezi valorile adevărate din viața noastră.
Ce facem acum, mătușă Sarafine? A renunțat la el.
Îl iubește pe acel băiat. Blestemul va funcționa în continuare.
Dar o să avem nevoie de prietenul lui.
Scumpul meu? Este pregătit să vină oricând îl chem.
Pot să o fac din nou?
Nu poți să spui nimănui. Îmi promiți că nu o să spui nimănui?
Nu o să spun, îți jur.
Bine, încă o dată. Încearcă din nou.
Asta este super.
O să te anunț eu când s-o faci, scumpule. O să mă auzi clar și puternic.
Așa cum o faci întotdeauna.
Nu ai nicio idee cât de mult te iubesc până la moarte acum.
Pregătiți? Foc!
Foc!
Grozav.
Intră.
Ești pregătită să te îmbraci?
Este foarte frumoasă.
Ai făcut ce trebuia.
De unde știu dacă a funcționat?
Când blestemul o să fie plătit, o să simți.
O să știi.
Scumpo, încep să vină oamenii. Este timpul.
Mavis, arăți foarte specială.
Ei bine, este o zi foarte specială.
- Mamă? - Bună, scumpo.
Ai grijă cu ăla. Doar pentru că nu are gloanțe, nu înseamnă că nu te poate arde.
Ați întârziat amândoi. Luați o pușcă și praf de pușcă.
Voi doi mergeți la Greenbrier.
Bună, tuturor. Și...
Vă mulțumesc că ați venit.
În curând va apare Luna, așa că ar trebui... ar trebui să începem.
Scuzați-mă. Așa cum au prevestit strămoșii...
un Natural va fi Revendicat.
Pentru că a fost predeterminat de către cele cinci elemente...
că în această noapte...
un nou ciclu se va încheia și va începe unul nou...
în care puterile Luminii și Întunericului se vor contopi...
și asupra acestui copil...
care devine femeie...
Lena Duchannes...
adevărata ei natură va arăta adevărata natură a tuturor puterilor...
pentru noul ciclu.
Hei, oprește!
Sau împușcă-mă. Am mâncărimi. Jur, aș prefera să fiu pierderi de război.
Asta este o prostie. Aș vrea să...
Vrei să ne ucidem unul pe celălalt?
- Vii la mine să urmărim un film? - Aliens? Bluray?
În regulă. La trei.
Sunt pregătit.
- Unu. - Unu.
- Doi. - Doi.
Trei.
Ce este în neregulă?
Nu știu.
Ethan? Ethan.
Ethan.
- Lena. - Nu.
Încetați focul!
Ethan!
- Unde este Ethan? - Greenbrier! Pleacă naibii de acolo, fată!
Ethan!
Nu! Ethan, nu, nu! Nu.
- Nu! - Lena, nu am... Lena, jur.
Nu, nu face asta! Nu face asta!
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Nu poți să ai încredere în ei, verișoară.
Se întorc unul împotriva altuia fără motiv.
Lena, îmi pare rău, nu am vrut.
Bine?
Bine ai venit în familie, fata mea specială.
Se apropie furtuna, dle Lee. Ar trebui să ne oprim?
Lena, oprește-te.
Macon?
Oprește asta, te rog.
Macon. Macon, ce ai făcut?
Blestemul trebuia plătit.
Nu înțeleg.
Trebuia să moară cineva pe care îl iubeai.
Asta a fost o șmecherie ieftină, Macon. Nu este corect.
Macon?
I-am promis mamei lui.
Nu pot să te pierd.
- Este în regulă. Este în regulă, Lena. - Nu.
Nu le lăsa să te prostească.
Revendică-te..
singură.
Nu.
Ce faci?
Cred că asta este între noi două, mamă.
Nu mă deranjează.
Ridley, să nu îți fie frică. Este de partea noastră.
Este Lena a noastră. Ascultă-mă.
Ești fiica mea. Întotdeauna te-am vrut lângă mine. Ei mi te-au luat.
Luna apare și vei fi revendicată așa cum ești destinată să fii.
Acceptă asta, scumpo. Nu poți face nimic.
Nimeni nu poate face asta.
Lasă-mă să plec! Este mult mai puternică decât tine.
Lena. Lena, ascultă-mă.
A fost ideea ei.
Dacă mi-ar fi spus că oricum ai fi ales Întunericul, nu te-aș fi rănit niciodată.
Îți amintești când am plecat ca să nu te rănesc?
Lena?
Pleacă.
Mulțumesc, verișoară.
Știi, semeni mai mult cu mine decât vrei să recunoști.
Ei bine, nimeni nu este perfect.
Lena, ai puteri foarte mari. Pot să te învăț cum să le folosești.
Pot să învăț cum să devii cel mai puternic
Caster al întunericului care a trăit vreodată.
Asta este foarte drăguț din partea ta, mamă.
Scumpo. Muritorul ăsta pe care crezi că-l iubești...
Nu puteți fi niciodată împreună.
Știu.
M-ai iubit vreodată, mamă?
Știi, nu-mi amintesc.
Nicio mamă nu-și amintește.
Știi, nu este ușor, să scoți o altă femeie din trupul tău...
o versiune mai tânără, mai perfectă a ta, cu opțiuni și fără greșeli.
Oricum, dragostea este doar un truc al minții, știi?
Nu există cu adevărat. Nu există așa ceva în natură.
Dragostea este o vrajă creată de muritori...
ca să le dea femeilor lor ceva cu care să se joace, în loc de putere.
Eu vreau să ai putere.
Vreau să fii cine ești cu adevărat.
Atât timp cât sunt ca tine.
Exista Întuneric în tine. Nu încerca să negi.
Nu neg.
Ei bine, atunci pretinde-l. Pretinde-l și vino cu mine, fii cu mine.
Am putea domni peste o lume nouă, lumea noastră.
Ce faci?
Este o lume nouă, mamă.
Dar nu este toată Întunecată și nu este toată a Luminii.
Și nu este a noastră.
Îmi amintesc acum. Acum îmi amintesc, te-am iubit.
Te iubesc. Te iubesc, draga mea. Te iubesc!
Nu ar trebui să folosești cuvinte pe care nu le înțelegi.
Ai nevoie de mine în continuare!
Ai făcut suficient, mamă.
Trebuie să fii Revendicată!
Macon?
Ești în regulă, verișoară?
Da.
Macon a spus că asta era singura cale ca să vă protejeze pe amândoi.
Puteam să aud sunetul. Sunetul făcut de mine când mă frângeam.
Am plâns pentru că el trăise.
Pentru că murise.
Eram zdrobită, eram salvată.
Știam doar că nu mai eram fata care eram înainte.
El a avut dreptate. Nimic bun nu poate veni din iubirea unui muritor.
Ei nu pot supraviețui lumii noastre.
Du-te afară. Pleacă, Ethan.
Revendică-te în sfidare...
în speranță, în dragoste, în furie și în recunoștință.
Revendică-te Luminii. Revendică-te Întunericului.
Revendică-te tuturor.
Nimic nu poate rămâne.
- Ești pregătit? - Da.
Ar trebui să ajungem în New York joi, dacă mergem cu viteză.
O să mergem să stăm cu verișorul lui Link în Brooklyn.
Vino aici.
Te sun imediat cum intru.
Sună când poți.
Pa.
Bună...
- Lena, nu-i așa? - Bună, da.
- Ethan Wate. - Da, știu.
Voiam, știi...
Îmi pare rău că nu am apucat să vorbim,
dar întotdeauna am vrut să-ți spun...
că poemele tale din ora de Scris Creativ...
mi se par foarte bune.
Mulțumesc. Este foarte drăguț din partea ta să spui asta.
- Pleci? - Da...
Drumul către colegiu.
Mă duc să văd cum este la Universitatea din New York.
Grozav. Este bine.
Un titlu grozav.
Bukowski?
Este bună?
Definește "bună".
Păstreaz-o. Un cadou "De plecare din Gatlin".
Serios?
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Super. Mulțumesc.
În regulă. Ne mai vedem.
Ne mai vedem.
Vine Ethan. În regulă, pa.
Hei, este în regulă...
dacă mergem să o vedem pe mama la sanatoriu? Este în drum.
Sigur.
"Există un loc în inimă care nu va fi plin niciodată.
Un spațiu.
Vom ști asta mai mult ca niciodată.
Există un loc în inimă care nu va fi plin niciodată...
și vom aștepta în continuu în acel spațiu".
Lena!
Subtitrarea: Miss Monnyy/Avocatul31